Översättning: TEAM BRiO
Rättad av: Dutten-divXsweden.net Källa: undertexter.se
Det här är berättelsen om en vanlig pojke, Kalle Spann.
Han var varken snabbare, starkare eller smartare än andra barn.
Hans familj var varken rik, mäktig eller inflytelserik.
De hade knappt tillräckligt att äta.
Kalle Spann var världens lyckligaste pojke, men han visste det inte än.
- God kväll! - Hej, pappa!
Soppan är snart klar, älskling. Har du något mer att lägga i?
Kålhuvud är väl bättre än inget.
Kalle, jag har hittat något som jag tror du kommer att gilla.
Kalles pappa arbetade på tandkrämsfabriken.
Tiden gick långsamt och det var smärtsamt.
En dag kom en oväntad överraskning.
Precis vad jag behöver!
Vad är det för något, Kalle?
Pappa hittade delen jag behöver.
- Vilken del var det? - Huvudet till Willy Wonka.
- Så fint. - Det är riktigt likt!
Tycker du det?
Jag vet det. Jag har sett honom med mina egna ögon.
- Jag har arbetat för honom. - Gjorde du?!
- Det gjorde han. - Jag gillar druvor.
Fast jag var yngre då.
Willy Wonka började med en affär på Körsbärsgatan.
En hel värld ville ha hans godis.
Mr Wonka!
Vi behöver fler Wonkakakor och det är slut på chokladfåglar.
Fåglar? Då behöver vi göra några fler. Varsågod.
Gapa.
Han var ett geni! Han kom på ett nytt sätt att göra chokladglass.
Den var kall i timmar, utan en frys. Den kunde stå ute en hel dag i solen-
-...utan att smälta. - Det är omöjligt.
Willy Wonka gjorde det.
Snart bestämde han sig för att bygga världens största chokladfabrik.
Femtio gånger större än andra.
Gör det inte äckligt, farfar.
Berätta om den indiska prinsen. Den gillar han.
Menar du prins Körsbär?
Nå, prins Körsbär skrev ett brev till Willy Wonka och ville att-
-han skulle komma till Indien och bygga ett chokladslott till honom.
Det blir 100 rum gjorda av mörk eller ljus choklad.
Som han sa, både stenarna och cementen var gjorda i choklad.
Väggarna och taken var också gjorda i choklad.
Det var också mattor, målningar, möbler...
Det är perfekt, på alla sätt.
Ja, men det kommer inte att hålla länge. Börja äta nu.
Struntprat. Jag äter inte mitt palats. Jag ska bo i det.
Mr Wonka hade självfallet rätt.
Snart kom en väldigt varm dag med en stekande sol.
Prinsen skickade ett brådskande telegram om ett nytt palats.
Men Willy Wonka hade egna problem.
Alla andra chokladfabrikörer var så avundsjuka, att de skickade in spioner-
-för att stjäla de hemliga recepten.
Fickelgruber gjorde en glass som aldrig smälte.
Prodnose gjorde ett tuggummi som aldrig tappade smaken.
Ben Sludgewood gjorde godisballonger som kunde bli jättestora.
Det gick så långt att mr Wonka sa upp alla anställda utan förvarning.
Han sa att han stängde fabriken, för alltid.
Jag stänger chokladfabriken för alltid. Jag beklagar.
Den stängdes inte för alltid. Den är öppen nu.
lbland, när vuxna säger för alltid, menar de en lång tid.
Det känns som om jag ätit kålsoppa för alltid.
- Morfar. - Fabriken stängdes faktiskt.
Vi trodde att den skulle vara stängd för alltid.
Men en dag, såg vi rök från skorstenarna.
- Fabriken var igång. - Fick du tillbaka jobbet?
Nej. Det fick ingen.
Men några måste ju jobba där.
Kalle, har du någonsin sett någon gå in eller ut ur fabriken?
- Nej, grinden är alltid stängd. - Precis.
- Men vilka kör maskinerna? - Ingen vet.
- Det är verkligen ett mysterium. - Har ingen frågat mr Wonka?
Ingen träffar honom. Han kommer aldrig ut.
Det enda som kommer ut är godiset. Paketerat och adresserat.
Jag skulle ge vad som helst för att få gå in en gång till.
För att se hur den fantastiska fabriken fungerar.
Det kommer du inte, för du kan inte. Det kan ingen.
Det är ett mysterium och kommer att förbli ett sådant.
Fabriken är så stängd som den bara kan bli.
Kom nu Kalle, vi ska låta de äldre sova.
God natt, morfar George.
Tack, älskling.
God natt, farfar Joe. God natt, mormor Georgina.
Ingenting är omöjligt, Kalle.
- God natt! - God natt, älskling!
Redan den här natt sattes det omöjliga i rörelse.
Kära jordens invånare.
Jag, Willy Wonka, visar min fabrik för fem barn i år.
Dessutom kommer en av dem att ta emot ett pris utanför drömmarnas gränser.
Fem guldbiljetter har gömts under pappret på fem Wonkakakor.
De kan finnas var som helst.
l vilken affär, gata, stad eller land i världen som helst.
Det skulle väl vara något, öppna en chokladkaka och hitta en guldbiljett?
Jag vet, men jag får bara en om året. Till min födelsedag.
Den är redan nästa vecka.
Du har lika stor chans som alla andra.
De som hittar biljetterna köper godis varje dag.
Kalle får bara en om året. Han har inte en chans.
- Alla har chans. - Lyssna på mig.
Den som hittar den första biljetten är riktigt fet.
August Glupsk.
Min Wonkakaka smakade något annat än choklad.
Cocos, valnöt, jordnötssmör, nougat-
-smörkola, karamell eller strössel.
Så jag tittade och hittade en guldbiljett!
- August, hur firade du? - Jag äter mer godis!
Vi visste att August skulle hitta biljetten.
Han äter så mycket godis att det var omöjligt att inte hitta en.
- Jag sa att det skulle bli en tjockis. - En sån frånstötande pojke.
Det är fyra biljetter kvar.
Nu när de hittat en kommer folk att bli riktigt galna.
- Erika, kan du stava det är du snäll. - E-r-i-k-a, Erika Salt.
Min dotter ville ha en guldbiljett, så jag köpte alla Wonkakakor jag kunde.
Tusentals, hundra tusentals.
Jag är i nötbranschen, så jag sa till mina arbetare:
Godmorgon mina damer.
Nu ska ni sluta skala jordnötter och börja med chokladkakor istället.
Det gick tre dagar, utan tur. Det var förfärligt.
Min Erika blev argare för varje dag.
Var är min guldbiljett? Jag vill ha min guldbiljett!
Jag stod inte ut, så vi fortsatte leta tills vi hittat vad hon ville ha.
Till slut hittade jag hennes biljett.
Pappa, jag vill ha en ny ponny.
Hon är värre än den feta pojken.
Det var inte rättvist, hon hittade inte ens biljetten själv.
Oroa dig inte, han skämmer bara bort sin dotter. Det blir aldrig bra av det.
Kalle, mamma och jag tänkte att du ville ha din födelsedagspresent nu.
Varsågod.
- Jag väntar tills imorgon. - Nej, öppna det nu.
Året har så många dagar, vi behöver inte vänta.
- Bli inte besviken om du inte... - Du har i alla fall godiset.
Så var det med det.
- Jag delar den. - Inte din födelsedagspresent.
Det är min chokladkaka. Jag gör vad jag vill med den.
Tack, älskling.
Får jag se vad du har hittat?
Den tredje biljetten hittades av Violetta Fagervy.
De här är bara några av de 263 priser som hon har vunnit.
Jag tuggar vanligtvis tuggummi.
Men när jag hörde om biljettgrejen bytte jag till chokladkakor.
Hon är en driftig ung kvinna. Jag undrar var hon fått det ifrån.
Jag är mästare på att tugga tuggummi.
Jag har haft det här tuggummit i tre månader. Det är ett rekord!
Jag har förstås egna troféer. De flesta när jag var drillflicka.
Det är ingen tvekan om att jag får det speciella priset.
Jag bryr mig inte om de andra. Det är jag som vinner.
- Berätta varför. - För att jag är en vinnare.
- En sån förfärlig flicka. - Fruktansvärd.
Du vet inte vad vi pratar om.
Trollsländor.
Det här kom just in: Den fjärde biljetten hittades av-
-pojken Micke Tevén.
Allt man behöver göra är att spåra tillverkningsdatumet.
En idiot hade klarat det.
Oftast vet jag inte vad han pratar om. Dagens ungar är så insatta i tekniken.
Dö! Dö! Dö!
De lämnar tidigt sin barndom.
Jag köpte faktiskt bara en chokladkaka.
- Hur smakade den? - Jag vet inte. Jag hatar choklad.
Så bra att du ska till en chokladfabrik då, din otacksamma...
Frågan är, vem kommer att hitta den sista guld...
- Pappa. - Ja, Kalle.
- Varför är inte du på fabriken? - De tyckte att jag skulle ta ledigt.
- Som sommarlov? - Ja, något i den stilen.
Det var inte alls som ett lov.
Godisförsäljningen ökade behovet av tandkräm.
För de extra pengarna moderniserades fabriken.
Så mr Spanns jobb togs bort.
- Vi har knappt väggar och tak. - Du hittar ett nytt arbete.
Tills dess får vi umgås lite mer.
Oroa dig inte, mr Spann. Lyckan kommer åter.
Kalle.
Min hemliga skatt.
Vi ska göra ett nytt försök att hitta den sista biljetten.
Vill du verkligen lägga pengarna på det, farfar?
Självklart. Varsågod.
Spring till den närmaste affären och köp den första Wonkakakan du ser.
Kom tillbaka med den, så öppnar vi den tillsammans.
Han är en bra pojke...
- Farfar, du somnade. - Har du med den?
- Vilken sida ska vi öppna först? - Gör det bara snabbt, som ett plåster!
Läste du att en kille från Ryssland hade hittat den sista biljetten?
Det stod i tidningen i morse. - Duktig pojke.
- En Wonkakaka, tack. - Varsågod.
Hur kan folk med?
Ja, en biljett till lyckan.
Det är en guldbiljett!
Du har hittat Wonkas sista biljett! l min affär!
Jag köper den av dig, femtio dollar och en ny cykel.
Är du tokig? Jag ger femhundra dollar!
Lägg av! Lämna honom i fred! Låt ingen ta den.
- Gå direkt hem, förstått? - Tack!
Mamma! Pappa! Jag har hittat den!
Jag har hittat biljetten! Den är min!
Hurra!
Läs nu exakt vad det står!
"Jag gratulerar den lyckliga vinnaren av mr Willy Wonkas biljett."
"Jag hälsar dig varmt välkommen. Jag bjuder dig till min fabrik"-
-"för att vara min gäst en hel dag."
"Jag, Willy Wonka kommer själv att visa er runt i fabriken."
"När det är dags att gå, blir ni eskorterade av en lastbilskolonn"-
-"som är fylld med så mycket choklad du kan äta".
"Kom ihåg! En av er kommer att få en belöning utan gränser!"
"Här är era instruktioner:"
"Kom till fabriken den första februari klockan tio."
"Ta med en familjemedlem som ska se efter dig. Willy Wonka."
- Första februari. Det är imorgon! - Ingen tid att förlora!
Tvätta ansiktet, borsta håret, skrubba händerna, borsta tänderna, snyt näsan!
- Och få bort leran från byxorna. - Vi måste hålla oss lugna.
Först ska vi bestämma vem som ska följa med Kalle till fabriken.
Jag gör det! Låt mig göra det!
Vad säger du, älskling?
Farfar Joe verkar veta mer än vi. Förutsatt att han orkar.
Hurra!
Vi ska inte dit.
Jag blev erbjuden femhundra dollar för biljetten.
Någon annan vill säkert betala mer. Vi behöver pengar mer än choklad.
Unge man, kom hit.
Det finns massor av pengar De trycker fler jämt.
Biljetterna finns det bara fem av i hela världen!
De är de enda som kommer att finnas!
Bara en idiot skulle byta biljetten mot pengar.
- Är du en idiot? - Nej, sir.
Få bort smutsen från dina byxor, då. Du har en fabrik att åka till!
- Pappa, jag vill gå in! - Det är en minut kvar, älskling.
Gör så att tiden går snabbare!
- Tror du mr Wonka kommer ihåg dig? - Svårt att säga. Det har gått lång tid.
Fokusera på priset.
Varsågoda att komma in!
Stig fram!
Stäng porten!
Kära besökare, det är ett stort nöje att välkomna er till min enkla fabrik.
Vem är jag?
Willy Wonka, Willy Wonka Den fantastiska chokladtillverkaren
Willy Wonka, Willy Wonka Skål för Willy Wonka
Han är anständig, klipsk och smart Han kan knappt hålla tillbaka
Han är mycket generös Det går inte att behålla allt
Hurra!
Willy Wonka, Willy Wonka Ni ska nu få träffa honom
Willy Wonka, Willy Wonka Ingen kan slå honom
Magikern och chokladtrollkarlen Den bästa man som funnits
Willy Wonka här är han!
Var inte det fantastiskt?
Jag var orolig att det skulle bli tråkigt i mitten, men med det slutet...!
Vem är du?
- Han är Willy Wonka! - Verkligen?
God morgon, stjärnljus! Jorden säger hej!
Kära gäster, gratulerar. Välkomna till fabriken.
Jag hälsar er välkomna.
Jag heter Willy Wonka.
- Ska inte du vara där uppe? - Då kan jag inte se föreställningen.
Jag vet inte om ni kommer ihåg mig, men jag har jobbat på din fabrik.
Var du en av spionerna som ville sälja mitt verk till de andra godisföretagen.
- Nej, sir! - Så bra. Välkommen tillbaka!
Nu rör vi på oss, barn.
- Vill du inte veta vilka vi är? - Skulle det spela någon roll?
Skynda på! Det är så mycket att se.
Lägg era jackor var ni vill.
- Det är väldigt varmt här inne. - Ja, mina arbetare är vana vid-
-ett extremt värmeklimat. De står inte ut med kylan!
- Vilka är arbetarna? - Tids nog får du veta.
Mr Wonka, jag heter Violetta Fagervy.
Jag bryr mig inte.
Du borde bry dig. Jag ska vinna det stora priset!
Du verkar självsäker och det är nyckeln.
Jag heter Erika Salt. Väldigt trevligt att råkas.
Jag har alltid trott att Erika varit en vårta.
Jag heter August Glupsk och älskar din choklad.
Jag ser det. Det gör jag också. Tänk så mycket vi har gemensamt.
Du är Micke Tevén. Du är den lilla djävulen som knäckte systemet.
Och du är bara lycklig att vara här, eller hur?
Resten måste vara era...
Föräldrar.
Mammor och pappor.
Far?
Pappa?
Då fortsätter vi.
Vill du ha lite choklad? Då skulle du ha köpt det.
- Nu blir vi vänner. - Bästa vänner!
Det här är ett viktigt rum. Det är trots allt en chokladfabrik.
- Varför är dörren så liten? - För att hålla alla smaker inne.
Var försiktiga, barn. Tappa inte huvudet. Bli inte alltför uppspelta.
Var bara väldigt lugna.
Det är jättevackert!
Ja, det är väldigt vackert.
Varenda droppe av floden är smält choklad av högsta kvalitet.
Vattenfallet är det viktigaste. Den blandar chokladen.
Gör den lätt och fluffig.
Vi är den enda fabriken i världen som blandar choklad i vattenfall.
Kom ihåg det!
De här rören, suger upp chokladen-
-och tar den genom hela fabriken.
Tusentals liter i timmen.
Gillar ni min äng? Prova gräset!
Ta ett strå, är ni snälla Det är så läckert och vackert.
- Kan man äta gräset? - Självklart!
Man kan äta allt i rummet. Till och med jag är ätbar.
Men det kallas kannibalism och är inte särskilt smakligt.
Ha kul!
Men snälla du!
Pappa, han sa ''ha kul''.
Varför sparar du den, istället för att ta en ny?
Då skulle jag inte vara en vinnare, utan en förlorare, som du.
Pappa! Kolla där borta!
Vad är det? Det är en liten person.
Där borta vid vattenfallet.
- De är två. - De är fler än två.
- Var kommer de ifrån? - Vilka är de?
- Är de riktiga människor? - Självklart, de är Oompa Loompier.
- Oompa Loompier? - Importerade direkt från Loompaland.
- Det finns inget sådant ställe. - Hur sa?
Mr Wonka, jag undervisar i geografi och jag kan berätta att...
Då vet du allt om det och hur fruktansvärt det är där.
Landet är täckt av djungel och myllrar av världens farligaste odjur.
Hovaktare, näsbitare och de hemska grottgogglarna.
Jag åkte till Loompaland för att hitta nya godissmaker.
Men jag hittade Oompa Loompierna istället.
De bodde i trädhus, för att fly de hemska varelserna på marken.
Oompa Loompierna åt bara gröna larver, som smakade förfärligt.
De letade efter något att blanda dem med, så att de skulle smaka bättre.
Röda skalbaggar, bark från bongbong-trädet.
Allt smakade illa, men inte lika illa som larverna.
Men det var kakaobönorna som de längtade mest efter.
En Oompa Loompier var glad om han hittat tre-fyra bönor om året.
Så åtråvärda de var.
De tänkte bara på kakaobönor.
Choklad är gjort av kakaobönor. Så jag berättade det för hövdingen.
Kom och bo i min fabrik. Du får alla kakaoböner du vill ha.
Du kan få kakoböner som lön om du vill.
De är fantastiska arbetare. Men jag måste varna er.
De är lite elaka. De skämtar alltid.
August, mitt barn! Det är inte bra!
Lille pojke! Min choklad får inte röras av människohänder!
Han drunknar!
Han kan inte simma! Rädda honom!
Där åker han.
- Ring brandkåren! - Hur kan röret räcka till?
- Det gör det inte. Han saktar ner. - Han kommer att fastna.
Det har han nog redan gjort.
Han har stoppat hela röret.
Kolla, Oompa Loompierna!
Vad håller de på med?
Jag tror att de ska lära oss en sång. Idag är ett speciellt tillfälle.
De har inte haft någon ny publik på länge.
August Glupsk August Glupsk, det stora dumhuvudet
August Glupsk stor och hemsk Så glupsk, äcklig och barnslig
''Kom igen!'' skrek vi Dags att skicka honom upp i vårt rör
Var inte oroliga, kära barn
August Glupsk kommer inte skadad bli August Glupsk kommer inte skadad bli
Vi måste erkänna ändå Han kommer bli lite förändrad
- Sakta hjulen snurrar runt - Kuggarna låter högt
Detta glupska djur
Han kommer snart att älskad bli
För vem kan hata eller hysa agg
Mot en läcker kola?
Bravo! Är de inte förtjusande? - Eller vad säger du?
- Det verkar väldigt repeterat. - Hur visste de vad som skulle hända?
Var är min son? Vart leder röret?
Det leder dit jag gör den godaste jordgubbschokladkolan.
Då blir han jordgubbschokladkola och säljs hektovis i hela världen!
Nej, det skulle jag inte tillåta. Det skulle smaka förfärligt.
Kan du tänka dig godis med August-smak?.
Ingen skulle köpa det!
Ta med mrs Glupsk till kolarummet, så hon kan hitta sin son.
Ta en lång pinne och rör om i chokladkaret.
Mr Wonka. Hur kunde Augusts namn redan vara med i sången?
Improvisation är ett enkelt trick. Vem som helst skulle klara det.
- Lilla tjejen, säg något. - Tuggummi.
Tuggummi smakar inte bra. Jag gillar inte det!
- Precis samma sak! - Nej, det är det inte!
Du borde inte tugga. Jag hör inte vad du säger.
Ska vi fortsätta?
- Oompa Loompier skämtade väl? - Självklart, pojken mår bra.
- Vad är det som är så roligt? - Det är nog kakaobönorna som gjort det.
Visste ni att choklad innehåller ämnen som frigör endorfin-
-som gör så att man blir man kär.
Det menar du inte.
Alle man ombord!
Framåt!
Prova det här. Det gör dig gott. Du ser ut att svälta ihjäl.
- Det smakar fantastiskt! - Det har blandats av ett vattenfall.
Vattenfallet är det viktigaste. Den blandar och gör chokladen luftig.
- Faktum är att ingen annan fabrik... - Det har du redan sagt!
- Ni är ganska korta. - Vi är ju barn.
Det är ingen ursäkt. Jag var aldrig lika kort som du.
- En gång var du det. - Det var jag inte. Vet du varför?
Jag kommer bestämt ihåg när jag satte på mig hatten.
Med dina korta armar når du inte.
Kommer du ihåg hur det var att vara barn?
Ja, det gör jag.
Gör jag?
Willy Wonka hade inte tänkt på sin barndom på flera år.
Bus eller godis?
Bus eller godis?!
Vilka har vi här?
Roofy, Veronica, Terrens och vem är under lakanet?
Lille Willy Wonka!
Willy Wonka var son till stadens mest berömde tandläkare...
Wilbur Wonka.
Ska vi se vilka skador du fått i år?
Karameller, de fastnar i din tandställning, inte sant?
Klubbor kallar vi ''tandtroll på pinne''.
Sen all chokladen.